Tidigare:
April Lewis, toppelev på Langley, har buggat min telefon.
När Katerina Gerhardt utropar segern skjuter du henne i bitar.
Siktet är försett med mer intelligens än ett dussin iPhones.
Det mäter avstånd, projektilbana och kompenserar vindmotstånd.
-Hector har Lena Ganz. Var är de? -Jag har ingen aning.
Är du säker på det här? Har du ångrat dig, så tala om det nu.
Vad gör en amerikanska utanför Gerhardts hus två veckor före valet?
-Vad föreslår du? -Att vi ska rensa ut i mitt parti.
Du vill att jag ska krossa Katerina, men verkar dyrka marken hon går på.
-Vad vill du? -Jag gillar när du säger mitt namn.
Det här är vår chans att bevisa att Otto och Katerina planerar en attack.
De vill påverka valet med ett fejkat terrordåd.
När polisen har gripit henne är det jag som får lugna våra väljare.
Det är tack vare mig ni kan utföra den här operationen.
Häv alla mina restriktioner. Rese- förbudet, kontona, fläcken i mitt CV.
Så snart du lät bli att tjalla på oss ställde du dig bakom oss.
Tänker du fullfölja det här med eller utan Lena Ganz?
Tänker du stoppa mig i så fall?
Det glädjer oss att så många valde att vakna upp. Det är storartat!
I kväll skriver vi historia tillsammans!
Tack ska ni ha! Tack!
BERLIN STATION
Kom igen...
Vårt mål är en koalition för Tysklands bästa.
Det handlar inte om Europa, inte om Storbritannien och inte om USA!
Helvete!
Vi är Perspektiv för Tyskland, inte för hela världen.
Det är på tiden att vi tyskar sluter samman!
Men först ska vi fira. Vi ska fira att folket har fått nog.
Vi ska fira tillsammans. Vi ska fira vår framtid!
Det är inte min eller PFD:s seger. Nej, det är en seger för Tyskland.
Det är en seger för vår framtid!
Läkare! En läkare, fort!
-Josef, du måste härifrån. -Nej, jag stannar.
Du är inte säker här. Kom, du måste härifrån.
-Jag måste följa med henne. -Nej, de måste få göra sitt jobb.
Kom, vi kör efter dem.
Tänk inte ens tanken.
Hej, Robert. Nej, hur så? Vad har hänt?
-Torka av dig blodet. -Hon är död, eller hur?
Polisen kommer att ställa frågor. Vad du såg, vilka hennes fiender var...
Hennes fiender?
Hon är politiker. Många skulle gynnas av att bli kvitt henne.
-Som du? -Tror du att jag...?
Det sa jag inte. Jag talar om vad de kommer att fråga.
Du måste vara beredd på det.
Ett skott avfyrades mot scenen där Gerhardt talade till sina väljare.
Enligt obekräftade uppgifter får hon vård på plats.
-Det är helt galet. -Du borde ha överlämnat henne.
Tror du att det är Lena Ganz verk?
Hon klandrar Gerhardt för sin fars död. Hon kanske ville hämnas?
-Gerhardt har många fiender. -Det underlättar inte mitt jobb.
Hittar jag inte den skyldiga är jag arbetslös i morgon bitti.
Jag åker till kontoret. Får jag nys om något, så hör jag av mig.
Daniel.
Om du vill hjälpa mig, så se till att Hector överlämnar Lena till mig.
Jag har inget annat spår att följa.
-Är de här? -Jag talar inte engelska.
Jag har hört dig prata engelska. Jag vet att Hector och Lena har bott här.
Släpp in henne.
Uppgifterna om att Gerhardt blev skjuten har precis bekräftats.
Han gjorde det. Hector sköt henne faktiskt.
-Du måste följa med mig. -Varför det?
Du kommer att vara misstänkt. Du måste lämna stan redan i kväll.
-Tänker du hjälpa mig? -Jag måste. Jag är själv insyltad nu.
AKUTMOTTAGNING
Emmerich. Jag är en vän till fru Gerhardt. Hur är det med henne?
Hon opereras. Vi vet mer om en timme.
-Hur ser läget ut? -Det vet vi tyvärr inte.
Det enda vi kan göra just nu är att vänta, Josef.
Vill du sätta dig? Du borde sätta dig.
Hennes man står där. Jag måste gå och visa mitt stöd.
Hej, Jacob. Det här är verkligen olyckligt.
Jag beklagar.
OKÄNT NUMMER Källaren, 5 minuter
-Skulle inte du vara i Washington nu? -Jag missade flyget.
-Hur är det med Josef? -Han är omskakad, som vi alla är.
Tror han fortfarande på din historia?
-Jag tror att han litar på mig, ja. -Och du litar på honom?
Jag vill det, men vi vet båda två att man aldrig kan vara säker.
Kvällens händelser kan ha öppnat upp en möjlighet för oss.
Polisen hittade i morse ett antal mobiler på en av Ottos adresser.
Han ringde ett av numren från Spanien när handpenningen överfördes.
Kan vi knyta numret till Katerina har vi äntligen en koppling till Ganz.
Okej, men är det inte lite för sent?
PFD har terroristanknytningar. Det måste komma ut.
Och även en moralisk seger kan underlätta för mig där hemma.
-Okej. Hur kan jag hjälpa dig? -Vi behöver den där telefonen.
Jag gissar att den finns på PFD:s partihögkvarter.
Jag kan ta mig in osedd i kväll, men behöver en nyckel.
Josef har allt i ett kassaskåp i sin lägenhet.
-Har du tillgång till det? -Jag kan ordna det.
Vilken jävla helg. Har du hört av April? Vi får inte tag på henne.
-Nej. Vad säger de där hemma? -Jag ska precis uppdatera Langley.
UD backade upp PFD.
Oavsett vad de säger officiellt, så är det inte bra för dem.
Daniel, du har en besökare som väntar på andra sidan gatan. En Chevalier.
Nej, stanna här. Jag tar hand om det här.
Fan också.
-Jag är inte intresserad, Hector. -Var är Daniel?
Var tror du? Har du sett på tv? Vi har en pågående situation.
-Det kanske är därför jag är här. -Jag behöver inte din hjälp, Hector.
Det tror jag att du gör.
Sätt dig på en bar och sup ihjäl dig. Det skulle gynna oss alla.
-Vi är färdiga här. -Jag vet vem som sköt henne.
Och med era resurser... kan jag identifiera honom.
-Vad har du att vinna på det? -Ingenting.
Jag är bara en god amerikansk medborgare.
Jag nappar. Vi kör. Följ med in.
På ambassaden? Dra åt helvete.
Inte en chans. Bara att komma hit är en tillräckligt stor risk.
Kom du inte till Berlin för att hitta en väg in igen?
Nej. Det har du missförstått.
Då har du väl ingenting att förlora?
Hade vi velat straffa dig, kunde vi väl redan ha gjort det?
-Jaså, det tror du? -Ja.
Det är fint att du är en god medborgare.
Kan vi lägga av med det här nu och gå in?
Okej.
-Är du redo? -Nu får vi det här överstökat.
Då går vi.
Vänta på mig här.
Det här hade jag aldrig trott.
Inte jag heller.
De vet inte hur det ligger till, va?
De tror bara att du tröttnade på jobbet och hittade något nytt.
-Var är Lena? -Långt härifrån, hoppas jag.
-Hej. -Hallå.
Det avlyssningssäkra rummet nu, båda två.
Då så, in här.
Hector påstår att han såg skytten. - Vill du utveckla det?
-Jag har redan laddat upp en bild. -Visa den på monitorn, Daniel.
Han stod på ett tak med fri sikt över scenen. Gissningsvis ett proffs.
Eller bara en arg tysk som inte uppskattar Gerhardts politik.
Vapnet är en G28 från tyska armén.
-En vältränad arg tysk. -Nej, nej, han är en lejd mördare.
-Vad gjorde du där? -Spelar det någon roll?
Självklart gör det det. Vi måste kunna bekräfta vår källa.
Lena Ganz... Hon ville hämnas.
-Då hade Esther rätt. -Som tur var ångrade hon sig.
Försökte du ens hejda henne?
Han kanske gjorde oss en tjänst, det vet vi inte ännu.
Men just nu är det viktiga på vems uppdrag han agerade.
-Vi måste lämna över till Esther. -Varför behöver vi hennes tillstånd?
Jag vill inte behöva förklara mig. Jag håller faktiskt med Hector.
UD har finansierat Gerhardt, så hennes fiende är vår fiende.
Jag ska se om vår säkerhetsmyndighet vet vem killen är.
Vi kan åtminstone ta reda på vem fan vi har att göra med.
-Du kan inte hålla dig borta, va? -Du bad mig komma tillbaka, Daniel.
-Är det här bästa sättet? -De kontrollerar bilvägarna.
-Det ordnar sig. -Hur vet du det?
Jag kan inte återvända till någon jag känner. Jag har inget hem.
Det kanske är bra? Du kan börja om och skapa ett nytt jag.
-Jag gillar den jag är. Mestadels. -Du kan behålla det du tycker om.
Kom, vi måste härifrån.
-Bara säg till om det är något. -Jag hör av mig när jag vet något.
Vi hörs.
Där är du ju, Valerie. Jag var rädd att du hade åkt.
Självklart inte.
Var det Nick Fischer, stabschefen i Oslo?
Ja, han flög hit för att fira Katerinas seger.
Han åkte direkt hit när han hörde vad som hade hänt.
Som om jag inte förstår att han kom hit för sin egen vinnings skull.
Amerikaner... De bara tar och tar och tar.
-Jag ska försöka att inte ta åt mig. -Förlåt mig.
Du är inte som alla andra. Förlåt.
-Du måste byta kläder, Josef. -Ja.
Det blir en lång natt och folk får inte se dig i det här skicket.
Jag kan åka hem till dig och hämta en ny skjorta och en ny kostym.
Visst.
-Du måste se ut som en partiledare. -Det är inte jag som är ledare.
Du såg hur illa däran hon är.
Även om hon överlever, så kommer rehabiliteringen att ta lång tid.
Det är nu du måste visa världen vem du är, Josef.
Tror du att jag klarar av det här?
-Självklart gör jag det. -Tack.
Jag är tillbaka om en timme, men jag behöver dina nycklar.
Här. Vi ses om en stund.
Ansiktsigenkänningsprogrammet identifierade en Thomas Beitel.
-Det är vår kille. -Tio år i Tysklands specialförband.
Han har inte varit aktiv sedan 2009. Har inte ens lämnat landet på fem år.
-Jag åker hem till honom. -Nej, inte ensam.
Hector?
Vi har inte tid att invänta ett officiellt godkännande.
Jag använder den inte om jag inte måste.
Bara en?
Helvete!
Var lugn, annars kan du lika gärna avslöja dig på en gång.
-Jag försöker, okej? -Ansträng dig mer.
Se uttråkad ut och bara gå förbi dem.
Är du inte klok?
Där är hon!
Helvete!
Kassaskåpet är där. Jag har satt upp en kamera.
8419.
Nycklarna.
Telefonen du söker... Ring den.
Vi har inga som helst bevis på att Gerhardt och Ganz ens träffades-
-och än mindre att de planerade ett terrordåd tillsammans.
Jag tror inte att Katerina hade med det här att göra.
Josef serverade oss henne på ett silverfat.
Ja... Samtidigt som han försåg Otto Ganz med allt han behövde.
Han lurade dem båda två.
Vi går runt på baksidan.
Hejsan. Jag heter Daniel. Vad heter du?
-Hanna. -Är din pappa hemma, Hanna?
-Det där är inte han. -Jag ska se om grannarna är vakna.
Du behöver inte åka tillbaka till honom.
Nej, jag vet, men jag tänker slutföra det här.
Risken är stor att han beställde lönnmordet på Katerina.
Jag vet. Det förändrar ingenting.
-Var rädd om dig, okej? -Alltid.
-Ursäkta, men var är Josef Emmerich? -Han skulle ta en nypa luft.
Tack.
Han kommer. Han har en kamera i hennes rum och vet att jag är här.
Men dig vet han ingenting om.
Var är hon?
Var är hon?!
-Vad har du gjort med handen, kompis? -Jag klämde den i bildörren.
Klumpigt.
-Min dotter, är hon...? -Hon är i säkerhet.
Men om du vill hjälpa henne, så måste du hjälpa oss.
Kändes det bra? Hade din pappa varit stolt över dig nu?
-Det var inte jag. -Du ville se henne död.
Det ville ni också. Det ville alla.
-Han skaffade vapnet till dig. -Vem?
Och han lärde dig att använda det.
Vi vet att du inte agerade ensam, Lena.
Tidigare var det din far som planerade allt, men nu är han borta.
-Då behövde du någon annan. -Jag behöver ingen.
-Han utnyttjade dig. -Nej.
Han fick dig att göra smutsgörat.
Lena...
Du behöver bara ge mig hans namn.
Bara hans namn.
-Hej, kompis. -Var är du, pappa?
Jag sa ju att jag skulle jobba i ett par timmar. Vi har en kris.
På grund av att den där kvinnan blev skjuten? Politikern?
Ambassaden arbetar med mycket och en sådan sak påverkar alla avdelningar.
-Var du inblandad i det? -Nej. Varför frågar du det?
-Glöm att jag sa något. -Vi pratar om det senare.
Ja, ja, som alltid.
Jag vet att du har frågor om vad jag gör och jag vill svara på dem.
Jag lovar att göra det, men det här kommer att bli en lång natt-
-så jag vill att du gör mig en stor tjänst.
Se till att få en god natts sömn.
En av oss måste orka göra frukost i morgon och jag lär inte göra det.
God natt, pappa. Var försiktig.
Det är jag alltid. God natt, Noah.
-Snackar han? -Inte tillräckligt.
-Du är en sjuk jävel. -Jag vet.
-Du sa att hon var i säkerhet. -Hur mycket fick du betalt?
Hur ska jag veta att de inte ger sig på mig om jag snackar?
-"De"? Vilka är de? -Jag vet inte.
-Skitsnack. -Dra åt helvete.
-Hur mycket fick du betalt? -Nej...
-Då så... -Vem ringer du till?
Svarar inte du mig, så svarar inte jag dig.
Tjena, Ray. Hur är läget?
Nej, det går rätt trögt.
Hur är det med henne?
Du måste börja klå upp henne. Nej, bara kör på.
-30 000. -Vänta, Ray. Avvakta.
30 000 euro? Det är inte så mycket för en högprofilerad politiker.
Jag vet. Jag brydde mig inte om vem det var. - Släpper du min dotter nu?
-När blev du kontaktad? -I fredags.
-Då hade du två dagar på dig. -Det var då siffrorna sköt i höjden,
-Fick du betalt i förskott? -Vilka är ni? CIA? Något annat?
Vi ger fullständigt fan i dig, ditt liv och dina pengar.
Vi skiter i om du gräver ner dem. Vi vill bara veta vem som anlitade dig.
Jag har ju sagt att jag inte vet. Vi träffades inte.
-Hur fick du betalt då? -Det arrangerades.
-15 000 i ett förvaringsskåp. -15 000?
Hälften i förskott och hälften när jobbet är gjort?
Hälften när hon är död.
Ursäkta mig... Vad har hänt?
Fru Gerhardt överlevde tyvärr inte.
-Josef Emmerichs talsvar. -Var är du, Josef?
Jag är på sjukhuset. Du måste komma hit omedelbart.
...som kommer att skaka världen.
Vi har nyss fått veta att PFD:s partiledare Katerina Gerhardt-
-har dött i sviterna efter skottskadan.
-Var har du varit i kväll? -Bilen krånglade.
Kommer det du håller på med att ställa till det för mig?
-Nej, Robert. -Bra. Låt det förbli så.
-Uppdatering på BB:s kontor. -Jag kommer strax.
Killar!
-De har Lena. -Fan också.
Jag försökte hjälpa henne ut ur stan, men polisen genomsökte tågen.
-Du försökte i alla fall. -Jag måste veta om det var du.
Du har ältat det här hela kvällen, va?
Om jag hade något med det att göra...
Det var en annan skytt.
Vi var helt fel ute, men vi kom undan - den här gången.
Det här är en chans för oss. Frågan är om vi ska ta den?
-Vad menar du? -Vi har omhändertagit skytten.
Överlämna honom.
Nej, då kan vi gå miste om att komma åt den som anlitade honom.
De ska arrangera ett möte och slutföra affären.
Inget tyder på att de har träffats. Jag kan gå i stället för skytten.
För riskabelt. Använd det bete vi har.
Kom in.
Tack.
Jag bad dem skynda på. Varsågod.
-Det var väl därför du återvände? -Hector DeJean återuppstår.
-Är allt lugnt? -Ja.
Då kan du dra åt fanders.
Om du inte vill hjälpa oss att avsluta det här, förstås.
Tack.
Nä...
Men jag tänker använda ett ledigt skrivbord.
-Det är dags. -Får jag åka hem om jag hjälper er?
Ger du mig den som anlitade dig, så får din dotter sin pappa tillbaka.
-Esther. -Du kan inte gömma honom för evigt.
-Hector är oskyldig. -Varför? För att han är din vän?
Överlämna honom. Han är inte ditt problem längre.
Vi har den riktige skytten och snart även den som anlitade honom.
-De har den riktige skytten. -Tro inte ett ord på vad han säger.
-Hallå? -Ja, jag är här.
CIA får skulden om Hector åker dit. Du vill bara skydda dig själv.
Jag vet att du vill att Hector ska vara den skyldige, men kom igen.
Lena namngav honom. Han köpte vapnet och tog över när hon drog sig ur.
Jag måste lägga på nu.
-Ser du, Daniel? -Ska vi gå in?
Nej, jag vill inte ha någon skott- lossning här. Vi är redan illa ute.
Kör. Nu rör vi på oss.
Håll dig nära dem.
Lägg dig framför honom, April.
Daniel, lägg dig nära, så att han hamnar mellan oss.
Helvete!
Jag hänger på.
Han kör in i ett parkeringshus vid Hermannplatz.
Fan!
Kom igen!
-Hör du mig, Robert? -Vi står parkerade vid utfarten.
Dani...
-Robert? Du hörs dåligt. -Daniel?
-Ska jag gå in? -Nej, de har ingenstans att ta vägen.
Robert? Hör du mig? Jag ser honom.
Helvete!
INGEN SIGNAL
Jag tror att han har bytt bil. Svart sedan.
-Var är Beitel? -Död. Det var en fälla.
-Fan! Såg du hans ansikte? -Nej, det här är vår bästa chans.
Där. Den står parkerad där.
Kör in till kanten.
Jag tar hand om det.
-Hej. Vem tillhör bilen? -En gäst.
Kan du visa mig nyckeln? Visa mig nyckeln, för fan.
Tack ska du ha. Trevlig kväll.
641.
-Är det ingen där? -Öppna dörren.
Det är ingen här.
Daniel.
-Var har du varit? -Jag har träffat partiledningen.
Jaha, du tog den blå. Du har god smak, Valerie.
-Josef, Katerina... -Jag vet.
Vi hinner inte sörja nu. Katerina ledde oss till en seger.
Nu är det upp till mig att fortsätta det hon påbörjade.
-Varför lät du honom gå? -Det är komplicerat.
Anger vi honom, går Hector fri.
Det är inte så enkelt. Han är en av oss.
Tysk polis har namngivit en misstänkt för mordet på Katerina Gerhardt.
Hans namn är Hector DeJean, amerikan och tidigare CIA-agent.
Han är ännu på fri fot. Han är beväpnad och man bör inte...
Mina damer och herrar, det är med stor sorg som jag måste tala om-
-att Katerina Gerhardt, vår vän och kollega-
-och PFD:s partiordförande, i kväll har dött.
Våra tankar går i denna svåra stund först och främst till hennes familj.
Hennes man Jacob och barnen Nathalie och Henrik.
Detta brutala attentat utfördes av en amerikan-
-på uppdrag av USA. Det är en attack på Tyskland-
-och det kommer vi inte att tolerera! Tack ska ni ha.
Text: Anna-Karin Strobel Lando www.sdimedia.com